![](https://baricada.org/wp-content/uploads/2017/06/20170526_102820а.jpg)
През 2016 г. продължава тенденцията за свиване на пазара за вестници. Не просто излизащите заглавия намаляват устойчиво през последните 10 години, но и техният еднократен тираж се свива постоянно, което говори за трайното оттегляне на читателите. За последната година в България са изчезнали 21 вестника (7.4% от всички), от които 7 ежедневника (13.7%) и 13 седмичника (10.5%). Тиражът на оцелелите издания пък се е свил с 12.4%.
Това е не само българска, но и глобална тенденция, основна причина за която е възходът на онлайн медиите, които от една страна правят информацията все по-достъпна за повече хора, но от друга застрашават тази достъпност. Как става това? На практика всички вестници в последните 15-тина години бяха принудени от динамиката на пазара да предоставят (почти) цялото си съдържание безплатно в интернет, така че част от читателите им спряха да плащат. Единственият проблем на сайтовете бе нуждата от електронно устройство, но той бе окончателно отстранен в последните години с разпространението на смартфоните и мобилния интернет.
В резултат информацията наистина става все по-достъпна за всички, включително за хора, които иначе биха се лишили от нея по финансови съображения. Същевременно тя става и все по-оскъдна, доколкото финансовата основата на печатните медии, особено регионалните, е сериозно подкопана. Онлайн рекламата не може да донесе достатъчно средства за поддържане на същото ниво, така че постепенно редакциите се адаптират към новия пазар, съкращавайки рубрики, кореспонденти, журналисти и в крайна сметка качеството. Онези, които продължават да съществуват, въпреки че не успяват да се финансират пазарно, обикновено го правят чрез компромис с редакционната политика в услуга на някой щедър благодетел. Щеше да бъде безсмислено да говорим за медии-бухалки или вълни от фалшиви новини, ако имаше достатъчно качествени издания на пазара.
Актуално изследване на агенция “Алфа Рисърч” и фондация “Конрад Аденауер” показва, че вестниците са едва четвъртият източник, който хората използват, за да се информират по актуални политически въпроси. На тях разчитат само 18% от българите, докато 46.1% използват новинарски интернет сайтове и социалните мрежи за целта. Нишата, която вестниците оставят при отстъплението си, се заема не само от онлайн медиите, но и телевизията, която на практика се ползва от всеки – 90.6% от запитаните заявяват, че се информират по този начин. Телевизията обаче не може да компенсира някои от аналитичните качества на печатните медии.
![](https://baricada.org/wp-content/uploads/2017/06/медии.jpg)
Следващите интерактивни графики показват развитието на пазара на вестници през последните години. На първата се вижда как вестниците са намалели с 41.5% за десет години, а тиражите на останалите на пазара издания са се свили с 53% спрямо пика от 2009 г.:
И ежедневните, и седмичните издания, с малки колебания, намаляват броя и тиражите си. Броят на ежедневниците се е свил с 29% за последните 5 години, а еднократният им тираж е с драматичните 54% по-малък:
Приблизително същият брой седмичници са изчезнали от 2012 г. насам, като тиражите са се свили “само” с 32%:
Тези тенденции засягат в много по-сериозна степен регионалните издания, тъй като те оперират върху по-малък пазар. Резултатът е, че почти половината медии в България са концентрирани в столицата, а цели райони имат по един единствен вестник (Перник, Търговище). Област Благоевград има 14 общини и само 2 медии, а в половината области тиражът на изданията е незначителен:
![](https://baricada.org/wp-content/uploads/2017/06/mediaregion.jpg)
Можем да предположим, че в следващите години тези тенденции ще се задълбочат, което означава, че достъпът до информация за политическите процеси, а оттам и демократичното участие в управлението на държавата и общините, ще зависи отчасти от възможностите на новите интернет медии да се финансират поне толкова успешно, колкото вестниците преди две десетилетия. На този етап това изглежда малко вероятно.